Tyskerne la ikke lenger sjela i den, de innså at slutten var nær.
Vi sa at kun en død tysker var en bra tysker. Men det var jo noe der som. . .
De fleste av dem var unggutter. Vi var alle sammen unggutter.
De hadde en jobb å gjøre, liksom meg. Vi gjorde den jobben vi måtte gjøre.
Vi mente vel at tyskerne var det ondeste folket på jord.
Men i løpet av krigen fant vi ut at det ikke var tyskerne i seg selv.
Vi kunne hatt mye felles. Kanskje jeg likte å fiske, han å jakte.
Du vet aldri. De gjorde det de skulle og jeg prøvde å gjøre det jeg skulle.
Men under andre omstendigheter kunne vi ha vært gode venner.
1 1 . april 1 945 Thalem, Tyskland
Én ting skal sies om tyskerne: De rydder godt opp.
Ja, trenger bare litt Mozart.
Beethoven.
Det er ikke Mozart.
Det er Beethoven.
En måned tidligere Sturzelberg, Tyskland
Biter denne greia meg, skyter jeg den.
Vent nå litt.
Jeg vil bare snakke med deg.
-Luz, la henne heller bare være. -Du kan heller la meg være.
Det liker du vel?
Jeg har to pakker her. Gi dem til vennene dine eller noe.
Vil du ikke komme og sette deg? Kom igjen.
Hei, Frank. Vent. Perc.
Herregud, da.
Hva er det?
-Er det kaptein Nixon? -Jeg tror det.
Hva gjør han i fullt utstyr?
Kanskje vi har hoppet ut over Berlin og krigen er over.
-Ble det ikke til noe med die Fraulein? -Nei, hun dro til meg på kjeften.
Men Tyskland ser ut som det blir et bra fraterniserings-territorium.
Mistet du sigarettene dine?
Janovec?
Jeg satte dem der borte, sir.
Her.
-Takk, -lngen årsak, sir.
-Har du en kasse dette går oppi? -Jeg tror det. Samme adresse?
Ja.
-Jeg skal få det sendt i morgen tidlig. -Takk, menig.
Familien din kommer til å ha litt av en samling når du kommer. . .
Finneren er vinneren.
-Nix? -Her inne.
Sleiping. Deltar i stridsslipp mens jeg sitter i forsyningsbriefing hele dagen.
-Ja, jeg er heldig, jeg. -Vel, gratulerer.
Du er antakelig den eneste i 1 01 . med tre kampstjerner over hoppvingene.
lkke verst for en som aldri har avfyrt våpenet sitt i kamp.
-Er det sant? Har du aldri. .? -Nei.
-Så mye som vi har vært i kamp? -lkke et skudd.
Strålende. Fantastisk.
Flyet ble truffet i slippsonen. Jeg og to andre kom oss ut.
-Resten av gutta? -De gikk i lufta over Tyskland et sted.
-Jeg er lei for det. -Hva da?
-Det er jo en vanskelig situasjon for. . . -Å ja, gutta. Ja, fryktelig.
Men det var ikke meg.
Det verste var at sjefen deres omkom.
Så gjett hvem som får lov å skrive breva til familiene? For et mareritt.
Oberst Sink var på visitt i morges.
-Hvordan har den godeste obersten det? -Han er bekymret.
-Du drikker kun Vat 69 ennå? -Bare det aller beste for fru Nixons gutt.
-Er det et problem for regimentet? -Dette? Sa han det?
-Nei, jeg liker meg bare ikke der. -Bra.
Hva syns du jeg skal skrive til de foreldrene, Dick?
-Hørte du? Du er blitt degradert. -Degradert, ja vel.
Hvordan forteller jeg dem at sønnene deres ikke kom seg ut av flyet?
-Si det vanlige; at de døde som helter. -Tror du fremdeles på det?
Ja, det gjør jeg. Gjør ikke du?
''Hjelpeorganisasjonen CARE -
- har begynt å samle sammen matpakker til europeiske familier i nød. ''
Skriv hjem til familiene deres og si at alt de kan avse vil bli satt pris på.
Dere blir sikkert glade for å høre at Oklahoma ennå spilles på Broadway.
O'Keefe, sitter du på bajonetten din?
-Overlat syngingen til Luz. -Om du ikke vil ta damestemmene, da.
-Rita Hayworth skal gifte seg. -Rita, si det ikke er sant.
Abbott og Costello. . .
Gutta i 1 7. flybårne har visst gjort det bra likevel.
Vi hadde vært i Berlin nå, hadde det vært oss og ikke dem.
Perconte, hvordan går det?
Når får vi hoppe ut over Berlin og komme i kamp?
-Har du det travelt? -Nei.
-Vil du ha med en æresmedalje hjem? -Nei, ville bare spørre.
Hersens erstatningsmannskaper.
Dere er heldige. Nixon hadde en av nyhetsopplesningene sine.
Noen artillerirunder ved daggry fra andre siden av elva, det er alt.
Det er ikke en sånn bok. Vi ses.
-O'Brien, slapp av, jeg prøver å lese. -Det er O'Keefe.
-Å ja? -Patrick O'Keefe. Jeg blir kalt Paddy.
-O'Brien, hold kjeft! -Jeg heter O'Keefe, sa jeg.
lngen husker navnet ditt fordi de ikke vil huske navnet ditt.
Det kommer for mange Smith, DiMatto, O'Keefe og O'Brien hit -
- og erstatter Toccoa-menn. Dumme erstatningssoldater blir drept uansett.
Alle er slik som deg; tøffe som bare rakkern:
Roper på mora si. ldiotene vet ikke engang at de er døde ennå.
Fatter du at dette er den beste delen av krigen jeg har opplevd?
Jeg har varm mat, varm dusj, varm seng.
Tyskland er nesten like bra som hjemme.
l dag fikk jeg til og med toalettpapir. Så ikke mas om å komme i kamp.
Når ble du sendt hit? For noen uker siden?
Det er to år siden jeg var hjemme. To år.
Denne forbannede krigen.
Patruljene fant ikke én tysker.
De er over elva nå. Vi får sende ut en nattpatrulje og sjekke andre bredden.
Presidenten er død.
Nei, jeg kaster meg.
Ufattelig at vi ikke får hoppe ut over Berlin.
Pokker!
-Jeg står over neste runde. -Hva med pengene dine?
Hersens apotek.
Sir.
Dexter, står til?
-Vet du hvem det var? -Nei.
God morgen.
Kaptein Nixon. Godt å se deg, sir. Jeg har noe post til deg.
Skulle levere den med resten av posten til 2. bataljon, men siden du er her. . .
Takk. Jeg har problemer med å få tak i en whisky.
-En spesiell type whisky. -Vat 69.
Den blir ikke lett å finne her i Tyskland. Utvalget er dårlig som det er.
-Ja, jeg har merket det. -Får jeg tak i, blir den ikke billig.
-Sir, jeg så deg ikke. -Nyheter?
-300 000 tyskere har overgitt seg. -300. . .
-Vi skal forflyttes om en time. -En time?
Sir, posten din.
Fortsett å lete.
-Unnskyld meg. -Sir, vi må dra.
Herregud. Bikkja?
-Cathy tar ut skilsmisse. -Leit å høre.
Hun tar huset, ungen, bikkja.
Det er ikke hennes bikkje engang, men min. Hun tar bikkja mi!
La oss dra! Kom igjen!
Sersjant, hva har du oppi her - tyskere?
-Perconte, har du en lighter? -Nei, jeg røyker ikke. Hvor skal vi?
Det er i Bayern. Opphavsstedet til nasjonalsosialismen.
-lkke noe slipp over Berlin? -lkke noe slipp over Berlin.
Hitler har sendt Waffen SS opp i fjellene for å slå tilbake angripere i geriljakrig.
-Angripere. Det låter bra. -De vil kjempe til siste mann.
Sir, lighteren min.
Waffen SS? Du får visst ønsket ditt oppfylt, O'Flannery. De gutta, -
- de er sprø.
Det er O'Keefe.
Det blir fine tider, Web. Når vi kommer hjem.
Først må jeg få tilbake jobben min som drosjesjåfør i Frisco.
Vil tjene en bråte på alle de jævla marinefolka som kommer hjem.
Og gifte meg med henne. Jeg skal kjøpe et stort hus med mange soverom -
- til alle de små Liebgottene vi skal lage. Det vil hun like.
Janovec, hva leser du?
-En artikkel. -Du sier ikke det. Om hva da?
Om hvorfor vi fører krig.
Hvorfor fører vi krig?
-Tyskerne er visst fæle. Skikkelig fæle. -Du sier ikke det. Så tyskerne er fæle?
Frank, denne fyren leser i en artikkel at tyskerne er fæle.
-Hva med deg, Web? -En lærer noe nytt hver dag.
Her har du mast om Harvard ditt og Harvard datt, og så er du ikke ferdig?
Jeg har ikke fortalt deg noen ting.
Nei, jeg er ikke ferdig. Hva så?
Slapp av da, mann. Herregud.
Sånn som du alltid har pratet, har vi alle trodd. . .
Vet du hva? Du har rett. Hva så?
Hva studerte du?
-Litteratur. -Kutt ut, da! Jeg elsker å lese.
-Gjør du? -Ja. Dick Tracy og Lyn Gordon mest.
Ja. Visst pokker.
Dere er på vei inn i fiendtlig område Vær beredt
Si hun har fem minutter.
Hun sier hun ikke har noe sted å gjøre av seg, men nabohuset er forlatt.
Han her sier han ikke er nazist. Hvorfor har jeg ikke møtt én nazist i Tyskland?
Vi blir bare her én natt. Du har fire minutter!
Kom igjen, kjapt!
Hei, dere dumme tyskersvin!
Hils på Ford! Og General Motors!
Det holder, Webster. Dropp det.
Haler oss over halve verden, forstyrrer livene våre.
Alle ut! Kjapt!
Jeg vil sende ut noen patruljer. D her i landsbyen, E og F i skogen.
Easy-kompaniet tar nordvest.
Fenrik Lipton, send 1 . og 2. tropp inn i skogen. 3. tropp går rundt den.
-Du er vel ikke redd for et bakhold? -Nei. Bare i tilfelle vi må bli her i natt.
O'Keefe. Hvorfor er du så skvetten, mann?
-Jeg er ikke skvetten. Er helt rolig. -Kan høre hjertet ditt slå i Arkansas.
Herregud, gi nå gutten fred, Bull.
George, minner ikke dette deg om Bastogne?
Vi har varm mat i magen.
Bortsett fra det likner det veldig på Bastogne.
Bull, dra til ham for meg. Takk.
Hallo?
Jammen er det stille.
Sett Foley? Har dere sett noen av offiserene?
-Snakk med Popeye. -Popeye, har du sett Nixon eller Foley?
Speirs gjennomsøker husa nede i gata. Hva er i veien?
-More, har du sett noen av offiserene? -Ja, major Winters er der inne.
Major Winters, vi har funnet noe. Vi var ute på patrulje -
- da vi kom over det. -Hva er det da, Frank?
Jeg vet ikke, sir.
Major, sir.
Åpne den.
Gå tilbake. Gi oss plass.
Tilbake.
-Snakker noen av mennene dine tysk? -Nei, sir.
Liebgott, majoren trenger deg straks.
Disse folka trenger pleie. Gi dem vann og rasjoner dere kan avse. Finn tepper.
Herre min Gud.
Dick?
-Jeg beklager. -Her, ta litt vann.
lkke så fort.
De brente noen av hyttene først.
-Mens fangene ennå var inni, i live. -Herregud.
Noen av fangene prøvde å stoppe dem.
Noen av dem ble drept.
- før de forlot leiren.
De låste portene bak seg og dro sørover.
Kan du spørre ham hva slags leir dette er?
Hvorfor er de her?
-Forbrytere? -lkke forbrytere, sir.
Nei. Leger, musikere, skreddere, kontorister, bønder, intellektuelle.
De er jøder.
Liebgott?
Kvinneleiren ligger ved neste jernbanestasjon.
Babe, kom hit.
Se på armene deres.
-Som kveg. -Fy pokker.
O'Keefe?
Jeg ringer til Sink.
Snakk med Speirs og finn en måte å skaffe dem mat og vann.
Kom igjen, få opp farten.
Sersjant Martin, ta alt det vi klarer å få med oss.
Hold kjeft.
Se på baksida om der er noe. . . Hold kjeft!
-Hold kjeft, nazistfaen! -lkke nazist.
Er du ikke nazist? Min feil, feite faen! Menneske da, er du det?
Eller vil du påstå at du aldri har kjent stanken?
Pissprat.
Sersjant Talbert, dette er kaos. Det er nok å ta av.
Dette er dr Kent, regimentslegen. Doktor, fortell dem det du fortalte meg.
Gir vi dem for mye mat for fort, spiser de seg i hjel.
Vi må holde dem i leiren til vi finner et sted til dem i byen.
Ellers spres de. Vi må holde dem samlet og gi dem mat og medisiner under tilsyn.
Så inntil vi finner et bedre sted. . .
-Det er synd og skam, men få det gjort. -Jeg liker det ikke noe mer enn dere.
General Taylor? Bob Sink i 506. Vi er i Landsberg, tvers over Buchloe.
Ja vel, sir.
Grant, Christenson, fangene må straks tilbake til leiren. Si fra til karene.
Jeg bor i det eneste tørre huset i Tyskland.
-Trodde ikke du drakk lokale varer. -Tja, vel. . .
Jeg hørte fra divisjonen.
-De finner slike leirer overalt. -Herregud.
-Russerne frigjorde en mye verre. -Verre?
Visstnok. Ti ganger større. Med henrettelseskamre.
Til å kremere alle lika med.
De skal få seg en helvetes utdannelse i morgen.
- mellom 1 4 og 80 år skal begrave lika. Det begynner i morgen.
-1 0. panser skal ha oppsyn med det. -Hva med oss?
-Tørkle, sir? -Hva? Nei takk.
Gå videre. Dit bort.
Hitler er død.
-Dæven steike. -Skjøt seg i Berlin.
-Er krigen over, sir? -Nei.
-Vi drar til Berchtesgaden om en time. -Hvorfor det? Mannen er ikke hjemme.
Han burde tatt livet av seg for tre år siden og spart oss for mye bry.
Ja, han burde det.
Men han gjorde ikke det.
De neste månedene fant allierte styrker -
- utallige krigsfange-, konsentrasjons- og dødsleirer.
Leirene var nazistenes forsøk -
- på ''en endelig løsning på jødeproblemet'' .
l 1 942-1 945 -
- myrdet, mange av dem i disse leirene.
Tekst: Kjetil
DEL Tl POENG
Juli 1 945 Zell am See, Østerrike
Uten å vite hva som ville skje med oss, hvor lenge det ville vare, hvor vi havnet.
Jeg ventet i alle fall ikke
Jeg tenkte nok det var deg.
God morgen.
Jeg fikk melding om en rødhåret eskimo. Tenkte jeg ville sjekke det.
Skal du bli med meg og ta et morgenbad?
Her. Det er fra Zielinski.
Flott!
Hva er det?
Helt tilbake til Toccoa rekruttleir. Jeg byttet dem til meg for to Lugere.
-Hva skal du gjøre etterpå? -Få meg frokost.
Nei, etter, etter.
-Å ja? -Ja.
-Hva sa du? -At jeg skulle tenke på det.
-Hva syns du om New Jersey? -New Jersey?
Det ligger et firma i Nixon, New Jersey som heter Nixon Nitration Works.
Pussig nok kjenner jeg eierne.
De venter vel at jeg skal bli til noe. Jeg tenkte å lure deg med meg.
Tilbyr du meg jobb?
Til en mann med dine kvalifikasjoner kan vi sikkert skrape sammen noe -
Jeg skal tenke på det.
Jeg setter virkelig pris på det.
Ja, bare tenk på det.
Jobbtilbud. Vanskelig å fatte. Og krigen var ikke over ennå.
Jeg måtte ennå venne meg til varm dusj og morgenbad.
Vi kom til Bayern tidlig i mai med det håp å innta Berchtesgaden.
Alle lederne av Det tredje rike hadde hus der. Selv om Hitler var død, -
- hadde han beordret SS å drive gerilja- krig mot de alliertes frammarsj derfra.
Første trinn var å sperre veiene.
Vi står fast her til de kommer.
Hadde du vært SS, ville du ikke latt oss valse inn i Hitlers hus.
Skal vi finne en annen vei opp, er Easy rede og villig.
-Jeg har anbefalt dere til oberst Sink. -La oss finne Hitlers hus.
Så franskmennene skal komme før oss opp til Ørneredet?
Jeg snakket med general LeClerc.
Få fart på 2. bataljon og kom fram før den franske jævelen.
Nifst. lngen fastboende engang.
Fordi dette er eneste byen som ikke kan benekte at den er rent nazistisk.
-Hva mener du? -Du må være det for å bo her.
-Vi må finne innkvartering til obersten. -Hvorfor ikke rett der?
Nei.
Jøss!
Kitty vil like disse. Hvor mange bruder får bryllupsgave fra Hitler?
Vil du ha halvparten? Jeg klarer ikke å bære alt dette.
De som kommer hit etter oss tar alt som ikke er spikret fast.
-Fine. -lkke prøv deg!
-Major Winters, sir. -More.
Ber om tillatelse til å klatre opp fjellet, sir. Ørneredet.
Vent litt.
Harry, sett ut doble vakter ved hotellet. Sett opp veisperringer vest for byen.
Bataljonshovedkvarteret sperrer av nordsida og forbereder seg på fanger.
Harry, ingen skal skades. lkke nå.
Og Easy?
Easy går opp fjellet gjennom Obersalzburg og tar Ørneredet.
Hei hå Silver!
Ja! Vi er her!
Et tilfluktssted på en 2400 m høy fijell- topp. En gullbeslått heis gikk opp dit.
Det var en av kronjuvelene i riket hans, og så hadde mannen høydeskrekk.
Hitler, Hitler, nei.
-Hitler, Himmler, Göring, Goebbels. . . -Du kan jo ikke fortelle vitser.
-Paven gikk inn i en bar. . . -Fordi han drakk for mye.
Her har du jo fiksa opp fint. Ta en drink.
Dette kom nettopp: ''Alle tropper skal bli i sine nåværende posisjoner. ''
Vi blir her.
Vil du høre det?
Er dere klare for det? Den tyske hæren har kapitulert.
Jeg har en gave til deg. Kom.
-Er det. .? -Ja.
-Her har vært doble vakter siden i går. -Det kan jeg stå inne for.
-lvrig etter å gå av vakt, O'Keefe? -Nei, her er jo så mye å se og gjøre.
1 0 000 flasker med verdens fiineste brennevin, vin og champagne -
Vær så god. Ta alt du vil ha og la hvert kompani ta et lastebillass.
Vi drar til Østerrike i morgen, men du trenger ikke la noe være igjen til andre.
-Østerrike, sir? -Gratulerer med VE-dagen.
-VE-dagen? -Victory i Europa.
Gratulerer med VE-dagen.
I stedet for en aggressiv kampenhet ble vi nå en okkupasjonsstyrke.
Står til? Trenger dere hjelp?
Han elsker deg!
Står til, dama?
Vi får det bra her.
Jeg lurer på hva som vil skje med oss, folk som deg og meg, -
- når det ikke lenger blir noen kriger som legger beslag på oss?
La mennene dine levere våpnene sine ved kirka, skolen og flyplassen.
Ja vel.
Ta imot denne som min formelle kapitulasjon.
Det er bedre enn å legge den på skrivebordet til en kontorist.
Heltedød under et kombinert hær- og marinestyrke-angrep på Okinawa, -
Tusener amerikanere er såret og atter tusener har ofret sine liv -
- for å drive en fanatisk fiiende vekk fra denne strategiske basen.
Amerikansk framrykning går sakte, de møter krigens kanskje verste sperreild.
Hver meter vinnes på ren vilje under den stadig mer spredte artilleri-ilden -
Tapene er store, men Okinawa er neste skritt på veien mot seier over Japan.
En seier som kun kan vinnes ved hardt arbeid, krigsaksjer og store ofre.
-Når drar vi? -Vi har ikke noen dato ennå.
-Skal vi si fra til mennene straks? -Noen har nok poeng til å dra hjem.
lkke mange, om Purple Heart er eneste medaljen de har.
De fleste av oss her har vel nok.
Vi må bestemme oss for hva vi vil. Jeg vet ikke hvor lenge vi blir her, -
Det betyr skytetrening, daglig eksersis, men først og fremst fysisk trening.
Sett NK'ene deres på det.
De vil elske deg.
La meg være.
Hold kjeft og la Shifty drepe middag til oss.
Bull, er du lei av å spise inntørkede poteter tre ganger om dagen?
Vi kan jo skyte Bull, så har kompaniet kjøtt i ei uke.
-Var det bare så vel. Jeg må nok bli. -Alvorlig talt?
-Hvor mange poeng trenger du? -1 5.
Giv akt!
Ved høyre aksel gevær!
Ved foten gevær!
Hvil.
General Taylor er klar over at mange veteraner, også fra Normandie, -
- ikke har de 85 poeng som kreves for å bli dimittert.
l dag, ett år etter D-dagen, har vi lotteri for å dimittere én mann i hvert kompani.
l Easy-kompaniet er vinneren. . .
Kom igjen, da.
-Shifty. -Det er sånn det gjøres, Shifty.
Gratulerer, Shifty.
Sersjant Grant og 2. tropp overtar vakta ved kontrollposten i kveld kl 22.00.
General Taylor sier at 1 01 . flybårne garantert blir sendt til Stillehavet.
Så fra i morgen kl 06.00 legger vi oss i trening til aktiv krigføring igjen.
Det var ikke meningen å forstyrre, sir. Jeg ville bare ta farvel.
Du vet, du var. . .
Vel, det har gått lang tid.
-Du har alt du trenger? -Ja, jeg har pakket sakene mine.
Mest pistoler. Papirarbeidet er gjort. Dimmepengene har jeg i lomma.
Der hjemme i Virginia. . .
Vel. . .
Jeg vet ikke helt hvordan jeg skal forklare alt dette.
Du skjønner, jeg har sett. . .
Du er en pokker så bra soldat, Shifty. Mer trenger du ikke å forklare.
Takk, sir.
Dessverre ble bilen påkjørt av en full korporal fra et annet regiment.
Shifty brakk bekkenet og en arm og fiikk en kraftig hjernerystelse.
Han overlevde, men tilbrakte de neste månedene på sykehus.
Han var ikke vårt eneste tap i Østerrike.
Jeg har bestemt meg. Jeg har nok poeng. Jeg drar hjem til Kitty.
Tror du virkelig ikke Kitty har stukket av med en tjenesteudyktig nå?
Så ikke si det til henne.
Hun har jo ventet på deg i tre år. Vi er ferdige i Tokyo om to år, toppen tre.
Det er sikkert slutt før du kommer dit. Du blir sittende her og vente på å dra, -
- mens jeg er hjemme og lager barn.
-Du fortalte ham det ikke? -Jeg slapp ikke til.
Fortalt meg hva da?
-Tøffingen her har bedt om forflytting. -Hva?
1 3. flybårne drar til Stillehavet nå umiddelbart.
Skal jeg dit, vil jeg ha det overstått.
-Blir du med ham? -Jeg må. Han vet ikke hvor det er.
De trenger meg ikke lenger.
-E-kompaniet mistet 24 menn der. -Ja, sir.
1 7 av dem satt i flyet til kompanisjefen. Det styrtet på D-dagen.
-Du fikk befal over kompaniet D-dagen? -Det stemmer.
Tilbake til stillingene deres! Alle dere andre fortsetter ildgivningen!
l Nederland degraderte de deg til bataljons-NK.
Ja, sir.
Svina tok kompaniet ditt fra deg.
-l hele den hersens krigen? -Ja, sir.
Du kom deg gjennom Bastogne uten å fyre av våpenet ditt.
Det stemmer, sir.
-Og du var ved frontlinja hele tiden? -Ja, sir.
Større prøvelse for en leder fins ikke enn å holde ut en slik beleiring -
- under slike forhold. -Vi kom oss gjennom det.
Finn dekning!
Finn dekning! Finn ei skyttergrop!
Søk dekning!
-Hvorfor vil du forflyttes? -Unnskyld, sir?
-Hvorfor vil du forlate mennene dine? -Det er ikke det, sir.
Men hvis det ennå er krig i Stillehavet og jeg kan være til nytte der. . .
-Vil du lede din egen divisjon en dag? -Nei, sir.
For hvis du tror du trenger mer kamp- erfaring for å få stjernene på hjelmen, -
- så skal jeg si deg noe: Du har gjort nok.
Takk, sir. Men det er ikke målet mitt.
Takk, sir.
Ærlig talt, så syns jeg mennene dine har gjort seg fortjent til å beholde deg.
Så jeg ble værende i Østerrike inntil videre, og avventet ordre.
-Lieb, jeg liker faen ikke dette. -Gi deg, de pekte ham ut.
En av polakkene fra slaveleirene sa at det er akkurat her fyren bor.
-Hvilken leir? -En av dem.
Er dette en personlig greie, Joe? Er det personlig for deg?
-Nei, det er en ordre. -Vet major Winters om dette?
-Det spiller ingen rolle her. -Jo. Hva om fyren bare er en soldat?
Hva om han er offiser, ikke i SS? Hva om han er uskyldig?
-Var du i Landsberg? -Det vet du at jeg var.
Du tror han er soldat, som deg og meg? En uskyldig tysk offiser?
Hvor pokker har du vært de siste tre åra?
Hvem er dere? Hva gjør dere her?
-Jeg har ingen ting. -Hold kjeft!
Du er kommandanten!
Jeg vet ikke om noen arbeidsleir. Du har feil mann.
-Kom her, gamle mann. -Nei.
Du gjorde det mot folket mitt!
lkke skyt!
Han er skyldig.
-Liebgott sier det. -Han er antakelig det.
Den jævelen! Skyt ham!
-Skyt ham! -Nei.
-Offiserer rømmer ikke. -Krigen er slutt. Alle ville ha rømt.
Sommeren i dette alpeparadiset burde ha vært en lettelse, -
- særlig nå som det var blitt fred med tyskerne.
-Frankrike var best. -Å ja?
Fem år. Jeg tror jeg var i alle land, men Frankrike var best.
ltalia var nestbest. Russland er ikke å trakte etter.
Ukraina var greit.
Vi drar når kapteinen min er forflyttet. Det er slutten på andre krigen min.
-Nå drar jeg hjem til Mannheim. -Jeg tar denne.
Passerseddel, takk.
-Hei, Webster. Avløsningen min. -lkke hils til tyskerne.
Gi deg, jeg syns det er artig. Og jeg har en ny fiende nå: japsene.
75 poeng. Du er jo Toccoa-mann. Hvor mange poeng har du?
Det ville du likt å vite.
Dimittert, hva?
-Bare dra. Det er min tur. -Greit, da ses vi på gården.
Det holder ikke.
-Klærne mine! -Hva gjør du? Er du gal?!
Så synd.
Han var død da de kom med ham.
-75 poeng. -Hva?
Han manglet 1 0 poeng.
Fienden hadde kapitulert, men likevel ble menn ennå drept.
Unge menn som ville hjem, som hadde gjort sin plikt i overflod -
- siden før Normandie, måtte bli fordi de ikke hadde nok poeng.
Men de hadde nok av våpen, alkohol og fritid til rådighet.
Plutselig hopper det en fyr fram fra hekken, griper fyren i brystet, -
- presser en kniv mot strupen hans og skriker: ''Hvilken side er du på?! ''
-Jeg skjønner ikke. -Det er D-dagen. Det er Bill Guarnere.
Selveste Gonoré. Nettopp landet i Normandie, men han vet ikke hvor.
-''Hvilken side er du på?'' For en type. -Hva skjedde med ham?
Mistet beinet i Bastogne.
Vent her.
Trenger du hjelp?
Tysker-naut!
Den hersens engelskmannen der ville ikke høre på meg. Tror han var major.
Kan du ikke gi meg våpenet ditt?
Jeg tror jeg bare tar jeepen hans. Jeg tror ikke han trenger den.
Hold an der litt, greit?
Sersjant!
Herregud. Han kommer ikke til å klare seg.
-Du kan ikke operere ham? -Nei, her trengs en hjernekirurg.
Få tak i han som skjøt, i live. Kom. Vi skal finne en hjernekirurg.
Han vil ha en underoffiser ved hver vei- sperring og to mann ved hver utfartsvei.
Bull, Malark, ta et lag hver og et vitne ut på husundersøkelse.
Kan vi skyte svinet på stedet?
-Prøv å ta ham i live. -Hvor er Grant nå?
De tok ham til et tyskersykehus for å få tak i noen bra leger.
Bli med meg. Sett deg i jeepen.
-Hvor skal vi? -Til sykehuset. Sett deg i bilen.
Skal du skyte meg, så skyt meg. Hvis ikke, så legg vekk våpenet.
Sett deg i jeepen straks.
For en halv time siden.
Vil du at han skal leve, så hjelp meg. Først ved å legge vekk den der.
-La oss dra. -La meg kjøre. Det går fortere.
Jøsses, drittkort nå igjen.
Vet ikke hvem som får mest juling; jeg eller han.
Lyst til å gå inn dit og bli med?
-Jeg burde gå inn og stoppe det. -Floyd, la oss bare spille kort.
-Hvordan er det med Grant? Er han ok? -Hvor er han?!
-Er det ham? -Det er ham.
Erstatningsmannskap, l-kompaniet.
Hvor er våpenet?
Når du snakker til en offiser, sier du sir!
La MP'ene ta seg av denne dritten.
-Er Grant død? -Nei.
Tipper det var Hitlers fotoalbum, sir. Det var mange bilder av ham i dem.
Så du kikket i dem, men tok dem ikke? Jeg tror deg ikke!
Det er best du ikke lyver for meg.
Hvis jeg får velge. Jeg savner å være hos gutta.
Jeg går gjerne ned til stabssersjant i den tropp du vil plassere meg i.
Tja, du har vel fortjent retten til å degradere deg selv.
Ja vel, meld deg for løytnant Peacock.
-Sir, har du bestemt deg? -Ja, jeg har det.
Hva mer har du på hjertet?
Easy vil trenge en kompanisjef etter krigen også.
En som kan holde kustus på dem, forhindre at de dreper hverandre.
-Det bør være en som vet hva han gjør. -Jeg er helt enig.
Det er helt uansvarlig å overlate dem til feil person.
De er en altfor verdifull ressurs for det militære.
-Du har bestemt deg for å bli i hæren? -Ja, jeg blir hos karene.
Det er jeg glad for å høre.
Noen av oss valgte å bli.
En flyutstilling. De har et eksemplar av alle allierte fly som er brukt i krigen.
Ja vel, sir.
Du blir en slags teknisk rådgiver som ser til at alt gjøres riktig.
-Jeg forstår, sir. -Synd stedet ikke er mer attraktivt.
Paris er helt greit, sir. Hvis dere vil ha meg der. Noen må jo dra.
Carwood, ja. Som du sikkert vet, så gjør hæren det slik -
- at når en underoffiser blir offiser, får han ikke bli i samme kompani.
Ja, sir. Det ante meg at dette ville skje.
De er redd mennene ikke vil ha samme respekt som for en annen offiser.
-Det er en bra teori, sir. -En idiotisk teori. Særlig i ditt tilfelle.
Men jeg må omplassere deg, og tenkte bataljonshovedkvarteret er et bra sted.
Borte på flyplassen er det nå en tysk general -
-Han mener det er under hans stand. -Forståelig, sir.
Fenrik Carwood Lipton fra Virginia kan kanskje døyve hans sårede stolthet.
Fenrik.
-Jeg vil gjerne snakke til mennene mine. -Det er i orden, general.
-Kaptein Sobel. -Major Winters.
Vi gjør hilsen til graden, ikke mannen.
Dere har kjempet tappert og stolt for fedrelandet.
Dere er en spesiell gruppe. . .
. . .som i hverandre har funnet et samhold. . .
. . .som kun kan utvikle seg i strid.
Blant brødre -
- som har delt skyttergrop.
Som har beskyttet hverandre i de mest kritiske stunder.
Som sammen har sett døden og sammen har lidd.
Jeg er stolt av å ha tjenestegjort med hver og én av dere.
Dere fortjener et langt og lykkelig liv i fred.
Takk.
Se på disse to guttene.
Hva pokker skjedde med dem?
New Jersey, hva?
Jeg gjør det.
Er du våken nå?
Våken? Det er på tide å gå til køys.
Pee Wee, la oss ta ham!
Buck Compton besøkte kompaniet for å vise at han var ok. Han ble aktor i LA.
Han dømte Sirhan Sirhan for drapet på R. Kennedy og ble høyesterettsdommer.
Webster ble journalist for Saturday Evening Post -
- og Wall Street Journal og skrev siden en bok om haier.
I 1961 dro han ut på sjøen alene og ble aldri mer sett.
Johnny Martin jobbet for jernbanen igjen og startet så sitt eget byggefiifma.
George Luz ble vaktmester i Providence, Rhode Island.
Som tegn på den respekt han nøt, kom 1 600 i begravelsen hans i 1998.
Doktor Roe døde i Louisiana i 1998.
Han hadde vært entreprenør.
Frank Perconte vendte tilbake til Chicago og jobbet som postbud.
Han begynte å jobbe med flytting av jordmasse i Arkansas. Er der ennå.
Han ble drept i en bilulykke i 1958.
Floyd Talbert mistet vi kontakten med i det sivile, -
- inntil han dukket opp på en gjenforening like før han døde i 198 1.
Vi levde alle like forskjellige liv etter krigen som vi selv var forskjellige.
Carwood Lipton ble leder for et fiifma med glassproduksjon over hele verden.
Han lever et godt liv i North Carolina.
Ronald Speirs ble i hæren, deltok i Korea. I 1958 vendte han tilbake til Tyskland -
- som direktør for Spandau-fengselet. Pensjonerte seg som oberstløytnant.
Easy-kompani, dann en krets!
For Easy-kompaniet var det D-dagen pluss 434.
En kjapp mann hadde klart det.
Jeg har nyheter.
l morges mottok president Truman en betingelsesløs kapitulasjon fra Japan.
Krigen er over.
Uavhengig av poeng, medaljer eller sår skulle alle i 1 01. flybårne nå reise hjem.
Hver og én ville vi for alltid være knyttet sammen av felles erfaringer.
Og hver og én måtte vi nå vende tilbake til samfunnet etter beste evne.
Lewis Nixon fiikk det stritt etter krigen. Han ble skilt et par ganger.
Resten av livet reiste han rundt i verden med henne. Min venn Lew døde i 1995.
Jeg tok imot jobbtilbudet hans og var personalsjef i Nixon Nitration Works -
- til jeg ble innkalt til tjeneste i 1950 for å lære opp offiiserer og rangers.
Jeg lot være å dra til Korea. Jeg hadde fått nok av krig.
- en fredelig, liten plett på jord, der jeg bor den dag i dag.
Det går ikke en dag uten at jeg tenker på de menn jeg tjenestegjorde med, -
- som aldri fiikk oppleve en verden uten krig.
Det er en svært uvanlig følelse, -
Vi visste vi kunne stole på hverandre, så vi ble en nært sammenknyttet gruppe.
De var bare så modige at det var helt utrolig.
Jeg kjenner ingen jeg beundrer mer enn Bill Guarnere og Joe Toye.
De var helt spesielle.
Jeg er bare en liten del av den store krigen.
De ekte heltene er de karene -
- som ligger begravd der borte og de som kom hjem for å bli begravd.
Du trodde du kunne klare hva som helst.
Da krigen var slutt og du kom hjem, mistet du det.
Jeg mistet den selvtilliten.
Vi håpet bare på å holde oss i live.
Henrik V talte til mennene sine:
''Fra denne dag til verdens ende skal vi i den bli husket.
Vi heldige få, vi våpenbrødre.
Husker du -
- det brevet Mike Ranney skrev til meg?
Husker du hvordan han avsluttet det?
''Jeg erindrer med glede et spørsmål sønnesønnen min stilte meg forleden.
Han sa: 'Bestefar, var du en helt i krigen?'
Bestefar sa: 'Nei.
Men jeg tjenestegjorde i et kompani av helter.' ''
Tekst: Kjetil